The Eastern Spirit Subbing Squad представя
КАПТОНГ = Епизод 20 =
Съдът признава Ча До Хьок за виновен за убийствата в Илтан,
а също така за убийството на Ким Сон Джу през 2011 г.
Налага му най-тежката мярка за наказание.
Ваша чест!
Виновен съм. Простете ми! Моля ви!
Искам да живея.
Моля ви! Умолявам ви! Пощадете ме!
Простете ми! Искам да живея!
Признавам вината си! Пощадете ме! Спасете ме!
Простете ми!
Искам да живея!
Много сгреших!
Умолявам ви, пощадете ме!
Ваша чест!
Моля ви!
Ваша чест!
Смилете се над мен!
Днес има любимото ти варено пиле.
Яж. - Вкусно е!
Видя ли?
Твоят син
най-накрая хвана Каптонг.
Татко,
прости ми…
И…
Обичам те.
Какво ти става?
Учителю, ако не беше ти, не знам какво щеше да стане с мен!
Какво като му дадоха смъртно наказание?
От 1997-та нито едно не е било изпълнено.
Всички убийци са си живи и здрави в затвора.
Доживотната присъда е много по-добра.
Защо при нас нямаме такава?
Обвиняемият по дело № 2, Рю Те О за серийните убийства в Илтан,
се наказва с 10 години принудително лечение.
Делото на Каптонг приключи, с издаването на смъртна присъда.
Днес се състоя изслушването срещу неговия подражател.
Заради психическото състояние на подсъдимия,
присъдата бе 10 г. принудително лечение.
Според закона за даване на гражданство,
Рю Те О се отказа от корейското си поданство.
Отнасяйте се към него като към чужденец.
И кога стана чужденец?
Ако държавата не признае отказа му, ще го призове на военната служба.
Но за този проблем вече са се погрижили.
Как е настроена обществеността? - Пред лечението,
обществото предпочита затвора.
Някои обаче предпочитат да го депортират от страната.
Явно не искат държавата да плаща
за лечението на г-н Рю.
Какво ще кажете вие за такова решение?
Рю Те О
повече никога
да не се връща в Корея.
Депортиране от страната
без възможност за връщане?
Рю Те О.
Значи сте се срещали с нея през 1993-та, точно преди Коледа?
Да. Че Ми Ча искаше да се изповяда, но си тръгна, без да каже и дума.
Искаше да попита нещо, преди да моли за опрощение.
Чи Ул иска да се съберем, за да ни каже нещо за Ча До Хьок.
Само ако…
не беше те ядосал…
Млъквай! Не казвай нищо.
Какво ще стане, ако си признаем?
Избавихме света от един вонящ боклук.
Никой не искаше да се разправя с него!
Но ние се справихме!
"Избавихме света от един вонящ боклук. "
Ча До Хьок сам ли ти разказа това?
Нима е имал предвид себе си?
Кога стана това? - Преди да разкрият Каптонг.
Докато го смятах за свой съсед.
Какво е това?
Почти не съм спала. Очите ми са сухи.
Защо не си спала? - Детективът от моя уеб комикс…
Трябва да измисля история за това как е станал убиец.
Но нищо не ми идва на ум.
Не се ли сещате за нещо такова от живота на истинските престъпници?
Може би това ще свърши работа.
Кое? - Веднъж хванах един младеж…
Не, няма значение.
По-добре да не разказвам. Прекалено е страшно.
Значи това е било "окървавеното яке" на Ча До Хьок?
"Окървавеното яке"?
Раната, която не искаш да показваш.
Истинската травма.
Искате да станете част от затворническата охрана?
Наистина ли искате това? - Моля ви.
Осъденият така и не си призна за другите престъпления.
Не смятате ли, че упорството му е достойно за уважение?
Щом настоявате…
Да не би да ти домъчня за муцуната на Каптонг?
Какво говориш? Има ли нещо за безследно изчезналите?
Бащата на първата жертва Че Ми Ча, Че Ман Шик…
Излежавал е присъда за прелъстяване на непълнолетна.
След преговори на прокуратурата с адвокати, обвиняемият Рю Те О
отказа корейското си поданство и ще бъде депортиран.
Обществеността осъжда действията…
Добре ли сте? Добре ли сте?
Страховития тигър е пред вратата.
Как се озова тук?
Смятам да се грижа за теб. Повикай ме, ако ти потрябвам.
Може пък да се разприказваш.
Щом затворя очи, виждам бесилка.
А щом ги отворя - дявола.
По-добре затегни въжето около шията ми
и ме убий веднага!
Това е и моето съкровено желание.
Аз съм, Рю Те О.
За играта "Камък, ножица, хартия",
наистина много съжалявам.
Ча До Хьок ми се обади.
Иска да се видите, преди да заминете.
Мисля, че трябва да откажете.
Неговата песен е изпята.
Искам да му се изсмея.
Дори зад решетките, той си остава Каптонг.
Не отивай, просто се разкарай. - И сега какво?
Аз вече съм при него.
Благодаря. Ако не беше твоят съвет,
щеше да ми е трудно на процеса. - Наистина ли ще спреш?
Може би. - Дълбоко грешиш.
Такива, като нас с теб, не могат да спрат,
докато не умрат. - Знам. И при теб не се е получило.
Ким Дже И, от деветия случай, е останала жива…
неслучайно.
Прав ли съм?
Искал си всички да ти повярват.
"Щом има свидетел, Каптонг повече няма да посмее".
Накарал си ги да свалят гарда.
А ти си започнал да криеш телата. - Точно така.
Това е свободата, за която ти говорех.
Свободата да спреш… - Направил си всички на глупаци.
Ако това е всичко… - Имам една молба.
Бих искал именно ти да ме спреш.
Да не би да недочувам?
Намери някакъв начин да си отида,
нещо подходящо за Каптонг. Сигурно има такъв вариант.
Откакто стана мой подражател,
когато ти предложих да избираш между живота и смъртта,
краят за нас,
беше предрешен.
Как? - Или аз ще те довърша,
или
ти мен.
Извинявай, но…
аз сам разбрах как да се освободя.
Не благодарение на теб,
а на своя собствен ум, получих свободата си.
Ако отново избереш смъртта,
горчиво ще съжаляваш.
Нима…
ще ме убиеш ли?
Ти си зад решетките.
Как ще ме докопаш оттам?
Когато дойде при мен в клиниката, беше страхотен.
Истинският Каптонг, шеф на отдела по убийства.
Но сега си само
затворник №9413…
Ча До Хьок.
Доста се потрудих, за да изляза на свобода,
и нямам дори ей толкова намерение да я рискувам заради теб.
А, вярно.
Отдавна исках да ти кажа нещо.
Мой бивши герою,
бивши мой идол,
Ча До Хьок.
Аз
вече те надминах.
Ти?
Мен? - Да.
Направих го.
Затова, 9413,
ти си просто един неудачник.
Сега
аз съм истинският Каптонг.
Мислите ли, че той наистина иска да умре?
Всяка нощ го мъчат кошмари.
Остави Ча До Хьок на мен.
Ти си определи дата за операция.
Веднага щом приключа с това.
Кой знае
какво ще стане с мен.
Трябва и у нас, както при италанците,
срокът за затвор да стига до 2697 г.
Обсъждай законодателните проблеми с някой друг.
Донесох ти нещо.
Знаеш, че не обичам недовършените истории.
За какво ми е това? Сам се оправяй с разследването си…
Първо го прочети докрай, после ще говорим.
Привързаност
Само да не те беше ядосал…
Най-накрая стана ясна цялата истина за случая на Каптонг.
Само да не те беше ядосал…
Най-накрая стана ясна цялата истина за случая на Каптонг.
И аз вече съм уморен до смърт от него. Приключвам с него.
Добра идея. - Но преди това напиши в бележника
подробен план.
Опиши всичките си престъпления след деветото.
Без да изпускаш нищо.
Не изглежда да умирам.
Защо трябва да се изповядвам?
Твоето
"окървавено яке"…
Какво искаш да ми кажеш за него?
Че Ман Шик,
е баща на Че Ми Ча, първата жертва. По това време сте били съседи.
Този негодник е направил нещо на 14-годишния Ча До Хьок.
Имаш богато въображение.
Не се ли престараваш? - Нима?
Да взема да напиша една статия? Първо статията, после истината.
Не възразяваш, нали?
Възгордял си се след 3-тото убийство.
Когато баща ми ти е дал име. Каптонг.
И тогава
си се осъзнал.
"По-рано бях никой, хората не бяха чували за мен.
Но после ми дадоха име и едва тогава
станах легенда".
Искаш ли скъпоценното име
да се разнася заедно с това на педофила?
Чувам, че постоянно следиш най-новите издания.
Интересуваш се какво говорят хората за теб във вестниците?
Искаш ли целият свят да разбере какъв е мотивът за първото убийство?
"Умолявам ви,
проявете милост към нещастното създание."
Ако държиш да хленчиш така, още не е късно.
Още сега можем да извикам репортер Хон.
Ха Му Йом.
Взе правилното решение.
Щом открия всички жертви,
ще кажа на криминалистите за това. И ще забравя за тая гадост.
Защото, ако продължа да ровя, може да започна да те съжалявам.
Страхуваш ли се от това? - Да.
Идеята, че мога да изпитам съчувствие
към безжалостно чудовище като теб,
ме плаши повече от смъртта.
Понякога
съжалението
може да бъде
по-силно от любовта.
Тогава,
имам една молба като стар приятел.
Ако ти разкажа всичко, ще ме съжалиш ли достатъчно,
за да ме освободиш? - Да те освободя?
Ще можеш ли да затегнеш
примката около шията ми?
Явно точно заради това съм те оставил жив.
Какво? Да му помогнеш да се самоубие?
Болно копеле!
Иска да изтъргува лека смърт, в замяна на телата на жертвите?
Смяташ ли да му помогнеш? - Ще се побъркам!
Да взема да го убия, а? Какво ще кажете?
Защо да не го убием? Гадината си го е заслужила.
Да пукне! Да го убием!
Да го пречукаме!
Слушай, женичке…
Как мислиш, какво ще направи съпругът ти?
Честно казано, нямам идея.
В една книга за войната прочетох нещо…
Представете си, че врагът е превзел селото ви.
Наредено му е да убие всеки, когото открие.
Заедно със съселяните си, вие се криете в мазето.
И изведнъж чувате как войниците нахлуват в дома ви.
И точно в този миг, бебето ви започва да плаче.
Бързо запушвате устата на детето.
Ако махнете ръката си, врагът ще ви избие до крак.
Но ако не я махнете, детето…
Какво ще направите? Ето това се казва сложен избор!
Ама че проблем!
Да се побъркаш!
Помните ли
какво ви помолих?
Докторе,
защо никога не ми вярвате?
Да.
Извинявайте. Ще можете ли?
Искаш…
да сдържа обещанието си?
Естествено, разбирам,
че няма да е лесно.
Дори и аз самият не знам кога и къде мога да ви убия.
Не се ли страхувате?
Вероятно
ще напусна съдебната клиника.
Правилно! Отдавна трябваше да го направиш.
Положих началото,
но не и края.
Мисля, че никога няма да мога да се отърва от мисълта за Каптонг.
Защо смяташ така? - Постъпих зле с Те О
и ми е съвестно за това.
Исках да заловя Каптонг
и се възползвах от него.
Наистина много се тревожиш за него.
Само неприятности носи тоя хлапак.
Виновна съм, че сторих това.
Просто не мога да го забравя.
Вечерите все още са студени.
Чувството на вина, което изпитваш,
защото си оцеляла,
вече е въпрос на избор за теб,
а не на задължение.
Само ти
можеш да се освободиш от това.
Ами ти, детектив Ха?
След като вече залових Каптонг, смятам да живея дълго и щастливо.
Добре ли върви лечението ти?
Даже прекалено. Не мога да се отърва от лекарите.
Му Йом!
Ще потренираш ли с мен?
Времето, през което те обучавах,
беше за мен… - Толкова хубаво.
И за мен също.
Може би точно затова, сега ми е толкова тъжно.
Открихме нещо!
Подарък от Ха Му Йом.
За това, че му помогнах да закрие случая.
Ето. Реших да ти го дам. - Защо?
Мислех, че след като ме хвана,
ще станеш голяма клечка в управлението.
А я се виж сега.
Дъщеря ти умря, нямаш жена…
Направо да се разплачеш.
Скоро хората няма да се сещат за Каптонг.
Няма ли и ти да престанеш вече?
Доста е забавно да те убия по този начин.
Сигурен съм, че в капсулата има само обикновени витамини.
За затворниците е полезно да ги пият.
Не те ли е страх, че ще умреш? - Вярвам на Ха Му Йом.
Да не мислиш,
че ще ти позволи
да умреш така лесно?
В червено са отбелязани местата, където, на 150 м от пътя
са открити останките на 3 жени, погребани преди около 5 години.
Недалеч от училищния стадион…
О, горкичката!
Изглежда толкова тъжна.
Колкото и да се опитвам, не мога да спра да мисля за Каптонг.
Чувствам се толкова виновна от това, което сторих.
Просто не мога да го забравя.
Чувството на вина като оцеляла, вече е въпрос на избор за теб,
а не на задължение.
Ти решаваш да се освободиш ли от нея, или не.
Невменяем
Отказах се от гражданство, а сега трябва и от акциите си?
Договор за прехвърляне на акции
Д-р О Мария
Може по-късно да съжалявам,
може по-късно
да се присмивам над себе си…
Когато Му Йом се подстриже,
вие ще си тръгнете, нали?
Да се подстриже?
Защо не ми каза? Защо?
Какво? Че съм отишъл да напазарувам?
Недей да я безпокоиш днес. - Защо?
Кака Мария така хубаво чете приказки.
Просто не отивай.
Не ми се иска да правя сравнения,
но Брус Ли също е умрял от мозъчен оток.
"Всичко е само една илюзия. Истинският враг се крие зад това".
Сега вече мога да разбера смисъла на тези думи.
Той е спял с жена си до последния си ден.
И все пак, операцията е доста сложна.
Свързана е с толкова много ограничения.
А, ти знаеш, лекар си.
Любопитството скъсява живота, но кажи като лекар.
Ще се наложи ли
да пазя диета?
Да. - А да правя любов?
Мога да правя любов,
нали така?
Да обичаш някого… Какво е това?
Изключително трудно чувство. Прилича на мъчителна смърт…
Все едно си на вратата на ада.
Да обичаш някого, не е толкова лошо.
Така ли? - Аз успях заради Лудия монах.
Но по този начин пораснах.
Ето, вземи. Мисля, че ще ти помогне.
Добавих още някои емоции.
Тук е нарисувана скръбта.
А тук - съчувствието.
Толкова е странно.
По-млада си от мен,
а се грижиш за мен като майка.
Дойдох да ти донеса албума.
Сега трябва да вървя.
Защо правиш всичко това за мен?
От съжаление ли?
Всъщност…
Лудия монах се подлага на сложна операция.
Може да умре.
А аз с нищо не мога да му помогна.
Ако направя някакво добро дело, Бог може и да го остави жив.
Детектив Ха.
Според снимките, нещата не са толкова зле.
Имам страхотното чувство, че мога да се справя с всичко.
Мога да спра.
Да приключа с всичко.
Напълно се контролирам. - Радвам се, но трябва да вървя.
Между другото,
аз съм пред болницата. - Пред клиниката ли?
Някак си ми стана мъчно за Лудия монах.
Ако разбере, че заминаваме заедно, ще откачи, нали?
Той ще оживее, нали?
Какво искаш да кажеш?
Май бях прекалено дързък с Каптонг.
Трябва да подпишете.
70% от акциите ще преминат към Те Мин.
А останалите ще получите вие.
Кога ще дойде той?
Краят за нас
беше предрешен.
Или аз ще те довърша,
или…
ти мен.
Аспирирайте веднага!
Аспирация!
Рю Те О…
Реши, че си ме надминал?
Какво послание да оставя?
"У".
Като в думата " Убиец".
Остави бележка.
Слушам.
Каптонг може да е
само един.
Успешно ли мина операцията?
Чувстваш се виновен и не отиде да го посетиш?
И до днес се чудя.
По време на играта на "руска рулетка",
ти в Му Йом ли се целеше?
Не си се опитвал
да го простреляш в главата, нали?
Ча До Хьок, ти…
Толкова е жалко, че пропусна такъв шанс.
Само помисли! Само един изстрел - бум!
И Му Йом нямаше да го има.
Операционна Ха Му Йом
Му Йом ще успее да се справи.
Такъв инат е.
Рискува живота си,
за да арестува Каптонг.
Наистина
не можах…
да спра…
до смъртта си.
Рю Те О!
Пратете екип пред болницата. Дълбока рана от нож.
Бързо, моля ви! Кръвта му изтича!
Изглежда
ще умра…
ще умра просто така…
Не говори!
Това, за което мечтаех…
Свободата…
действително…
трудно се постига…
Аз…
вече…
си отивам, нали?
След като виждам ангел,
значи не съм в ада.
Благодаря ви за това,
че бяхте…
с мен до края.
Не… зад гърба ми…
а до мен…
Мога ли да ви помоля за нещо?
Когато ми дойде времето да умра,
бих искал да останете с мен до самия край.
Ако заплатиш за всичките си престъпления, ще бъда до теб.
Не зад гърба ти,
а до теб.
Аз също се разкайвам.
Държах се с теб
не като с човек, а като с ловно куче.
Хайде да започнем отначало, Рю Те О. За да изкупим вината си.
Съжалявам. Аз имам прекалено много грехове.
До мен…
Рю Те О…
Събуди се!
Отвори очи, Рю Те О! Събуди се!
Не си отивай…
Какво ще наредите за погребението?
Уредете всичко без много шум.
Напишете името "Каптонг".
Кое име?
Каптонг.
За кого се мислиш ти?
Детектив Ха? - Рю Те О?
Жив ли е?
Мъртъв ли е?
В теб има толкова много състрадание.
Може ли да те помоля
да пролееш някоя сълза за мен,
ако внезапно умра. - Защо да го правя? Защо?
Няма да стане. Никога няма да го направя.
Това е мое.
Гнусен убиец!
Ча До Хьок!
Викайте Бърза помощ! - Да, веднага!
Сержант Ха Му Йом. Крачка напред.
Заповед за назначение. Сержант Ха Му Йом - от ПУ Илтан.
За неоценим принос в разследването
по делото на илтанския сериен убиец,
се удостоява със званието лейтенант. 20 юни 2014 г.
Началник на Полицията в окръг Кьонги, Но Дже Ик.
Лейтенант Ха Му Йом.
Чол Гон.
Пращам 3-та глава на "Привързаност". Приятно четене!
А сега забрави лошите спомени.
Мисли само за хубави неща.
Всичко изглеждаше толкова просто.
Хора и нехора. Светът се делеше на черно и бяло.
Според учените, психопатите имат просто убийствено обаяние.
В този смисъл,
аз също…
Тази калпазанка, извика ме в почивния ми ден! Къде се губи?
Какво става с теб? Изглеждаш някак пораснала.
Преди все ми искаше личната карта… - Защо ни събра?
Изслушай ме,
но само не се сърди.
Разбрах къде са погребали Рю Те О.
Научила си къде е?
Рю Те О
Явно ние сме първите,
които го навестяват.
Сега вече много неща ми изглеждат различни.
За полицаите успехът се състои не само в това да хванат престъпника.
А в какво? - Най-вече в това да открием
цялата истина за случая.
Защо Каптонг и това момче са се родили такива?
Рю Те О
Ако ми се удаде отново да срещна Рю Те О,
бих го попитал нещо.
Какво? - Наистина ли искаше да спре.
Има такъв тип хора.
Приличат
на капка черно мастило
върху белоснежен лист хартия.
Сигурно е имало нещо, което е пробудило чудовището в тях.
Толкова години преследвах Каптонг… Като луд…
А сега седя
и разсъждавам за хората и зверовете.
Вечната ни тема.
Добре, да започнем всичко отначало.
Ще упорствате ли още, ако едната успее да се спаси?
Коя ще се предаде? Камък, ножица, хартия.
Аз също бих попитала нещо Рю Те О.
Наистина ли трябваше да бъде толкова жесток?
Ами ти?
Не знам.
Кой е най-трудният избор, който сте правили в живота си?
Умри.
Просто умри.
Това е моето решение.
Искам той да умре.
Искам да го убия.
Когато ми дойде времето да умра…
Чуй молбата на стария си приятел.
Ако ти призная всичко, ще ме съжалиш ли достатъчно,
за да ме освободиш?
Добре би било, ако в сложни ситуации, някой решава вместо мен.
Животът е пълен с вземане на решения.
Иронията е, че това, което избираме, е това, което е трябвало да стане.
Никой от нас няма свободата да избере каквото и да било.
Да, всеки трябва да взима решения.
Това е кръстът, който трябва да носим.
Но колкото по-лесно взимаш
трудни решения,
толкова по-малко е човешкото в теб.
Животът е сложно нещо.
Щеше да е странно да правим избор, без да страдаме.
Виждаш ли?
На кръстопътя можеш да избереш
по равния път ли да вървиш или по каменистия, но красив.
И кой от тях е моят?
Правилните решения ли взех?
Били са правилни, защото са били човешки.
Човешки ли?
Ами да. Все пак, ние сме само хора.
Превод: anirtimid Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015